- Poftim. - Mulțumesc.
O explozie!
Este atacul artileriei de deasupra?
Nu! Trupele lui Rommel i-au ademenit pe soldații noștri pe un câmp minat!
Oare va reuși tancul Sherman M4 să înfrângă
acest baraj mișelesc de dedesubt?
Da, reușește!
Și Sherman zdrobește liniile naziste ajungând la...
Ăsta nu-i canalul Suez.
Dacă încerci să te decizi cu ce să te îmbraci,
aș zice să rămâi cu ce ai pe tine... sau cu mai puține.
Pervers!
Pentru tine sunt mareșalul Pervers!
- Castle, răspunzi tu? - S-a făcut.
Biroul detectivului Beckett.
Adevărat? O mașină bombă?
Măi să fie! Se vorbea de accentuarea prezenței poliției.
Ce este asta?
Ceva nu-i în ordine. Espo.
De ce iau mașina? Tehnicienii n-au terminat cu ea.
Abia începuseră când au venit federalii și au confiscat-o.
- De ce? - Am întrebat, dar m-au repezit.
- Cine e șeful? - Îl vezi pe tipul de colo?
Este agentul Guerrero. Crede-mă, e de neclintit.
Agent Guerrero, sunt detectivul Beckett.
Te scutesc de probleme. Luăm mașina.
Tehnicienii n-au terminat cu ea. Aici s-a petrecut o crimă.
- Trebuie să aflu cine-i victima... - Mașina e parte a anchetei federale.
Dacă ne puneți vreo piedică, vă arestez pentru obstrucționare.
- Ce naiba se întâmplă aici? - Ce amestec are Apărarea Națională?
Nu știu. Toată treaba miroase urât. Martorii spun
că cei doi tipi de-acolo au urmărit mașina înainte să explodeze
și Apărarea Națională nu mă lasă să vorbesc cu ei.
Explozia misterioasă a unei mașini,
FBI, care ne trimite la plimbare, iar acum bărbații în negru.
O spun. Sunt intrigat.
Cine sunteți? Declarați-vă identitatea.
Salut, băieți. Faceți des chestia cu "agentul J și agentul K"?
De ce ați supravegheat mașina? Cine era în ea când a explodat?
N-avem cadavru, n-avem locul crimei...
- Și n-avem martori. Dar... - Măcar ne avem unul pe celălalt.
- Tot avem o crimă de rezolvat. - Și asta.
Cred că am aflat identitatea victimei.
Un polițist i-a găsit portofelul
aruncat de explozie ceva mai departe.
Seamănă cu cel care a fost văzut urcând în mașină.
Se numește Dale Tanner.
Am știut întotdeauna că ziua asta va veni.
Și Dale a știut. Riscurile profesiei.
Ce fel de profesie ar putea duce la asta?
Când Dale avea 16 ani, tatăl lui a fost închis pentru crimă în Texas.
Condamnat pe nedrept.
Înainte de judecarea recursului tatăl lui a murit în închisoare.
Și, luptând pentru cei nedreptățiți, a devenit misiunea vieții lui.
Acum zece ani a deschis un site web.
- Informatorii anonimi. - Îl știu.
A expus notele torturii cu apă,
scandalul de la Orton-Geo. N-am știut că a fost implicat.
A fost mai important să mențină atenția pe probleme și nu asupra lui.
Soțul dv. a lucrat la ceva de curând?
Cred că plănuia să posteze niște documente.
Orice erau ele îl nelinișteau.
- Unde sunt documentele? - Probabil la biroul lui din Queens.
De ce se interesează Apărarea Națională de soțul dv.?
Jumătate din guvern era interesat de soțul meu.
După ce a postat fotografiile de la Abu Ghraib
au vrut să-l facă să-și dezvăluie sursele.
L-au hărțuit. Îl urmăreau oriunde mergea.
A devenit atât de rău încât acum două luni
s-a mutat în apartamentul din Queens.
Spunea că îl îngrijorează siguranța noastră.
- Iar acum e mort. - Doamnă Tanner,
martorii spun că soțul dv. a parcat pe Mercer
înainte de ora 8. A așteptat pe trotuar până la 8:15
și s-a întors la mașină. Știți ce treabă avea în centru?
Nu știu.
Simțea că e mai bine să știe cât mai puține persoane.
- Trebuia să discut mai mult cu el. - A lucrat cu cineva
care știe în ce era implicat?
A avut un partener, dar nu știu cine a fost.
De ce vorbim cu ei, mamă?
Guvernul mi-a ucis tatăl și voi îi ajutați să mușamalizeze!
Te rog, Sean.
Nu i-aș spune mușamalizare,
dar am să spun că federalii nu ne ajută deloc.
Nu ne spun ce dovezi au găsit în mașina lui Dale.
Vom căuta alte abordări. Știm că a avut un partener.
De ce nu căutăm în apelurile telefonice?
Pentru că nu ni le dau. Și nici situația financiară.
- Dacă le luăm de la cabinetul lui? - Am încercat.
Au sigilat biroul și au luat computerele.
Încep să înțeleg ce vrei să spui cu ajutorul federalilor.
Atunci vom rezolva cazul fără ajutorul lor.
- Știm care este mobilul crimei? - Ar fi destule.
Nu se temea să se ia de cei puternici. Bănci, politicieni corupți.
În decursul ultimului an a postat informații foarte dăunătoare
și foarte exacte despre 30 de corporații,
agenții guvernamentale și persoane fizice.
Doar atât am putut afla până să-i fie dat jos site-ul.
Fără informații solide e greu să știm de unde să începem.
Începem cu modul în care a murit. Știm că e vorba de o bombă,
o bombă care era deja în mașina lui Tanner.
El a stat aproape de mașină și nimeni nu putea umbla la ea.
Cel care a plantat bomba trebuia s-o facă înainte și în altă parte.
În garajul lui. Acolo a stat mașina înainte să plece în centru.
Un vecin a văzut o motocicletă necunoscută
ieșind în viteză din garaj azi noapte la ora unu.
- A văzut și numărul? - Nu.
Dar l-a văzut camera de trafic. E pe numele Monicăi Lane.
Asigură paza și protecția la Orton-Geo.
E compania pe care Tanner aproape că a pus-o pe butuci.
Frate, chiar că mă face mai grasă cu cinci kile.
Veneai dintr-un garaj al unui bloc când ai fost filmată.
- Ce căutai acolo? - Nu-i treaba voastră.
A devenit treaba noastră când a explodat Dale Tanner.
Ce? E mort?
Da. Și sunt sigur că angajatorii tăi îl plac mai mult așa.
N-am avut nicio legătură cu moartea lui.
- Nu-i ce credeți. - Atunci ce este, Monica?
Eu și Dale eram amanți.
Serios? Tu și Dale Tanner?
Ne-am întâlnit în parc și ne-am plăcut.
Mda, văd că ești distrusă de supărare.
Îl spionai. Nu-i așa că ăsta-i adevărul?
Da, Orton-Geo a pierdut 500 milioane de dolari în contracte
din cauza lui Dale. Misiunea mea era să mă apropii de el
și să aflu cine i-a dat informații.
Dar nu trebuia să-l omor.
Îl mai urmărea cineva? În afară de tine, bineînțeles.
Dumnezeule! Soția lui.
Zicea că ea l-a sunat. Abia aflase despre noi.
L-a amenințat că-l omoară.
M-am simțit trădată. Nu înțelegeți?
Am stat alături de el 24 de ani.
Ați ascuns aventura lui și v-ați străduit
să ne arătați că munca lui l-a ucis.
Pentru că așa este.
Bine, recunosc. I-am zis ceva lui Dale, dar eram supărată.
În plus, nici nu m-am apropiat de apartament.
- Puteați pune pe cineva să-l omoare. - Cu ce bani?
Zău așa. Dale și site-ul lui n-au îmbogățit niciodată pe nimeni.
Beckett, trebuie să vezi ceva.
Criminaliștii ne-au trimis asta. Cu puținele date avute
au reușit să afle care a fost originea exploziei.
Am să risc puțin și-am să spun că originea ei a fost în mașină.
În mod normal o bombă este pusă în compartimentul motor sau dedesubt.
Dar asta a explodat aproape de locul copilotului.
- A fost pusă în interiorul mașinii. - N-a fost pusă deloc.
S-au găsit fragmente metalice care au dus la un anumit dispozitiv.
S-a făcut reconstituirea exploziei.
Asta-i o rachetă?
Tipul de rachetă trimisă dintr-un vehicul aerian fără pilot.
Dale Tanner a fost ucis de un avion teleghidat?
CASTLE Sezonul 5 Episodul 23
Subtitrarea BlackAmber
Dale Tanner stă acum în mașina lui,
în clipa următoare sare în aer. Bietul om n-a știut ce l-a lovit.
Nu se poate să fie atac teleghidat. Trebuie să fie o greșeală.
Nu este. Criminaliștii au găsit reziduuri de exploziv
și aluminiu fluorizat de la cartușul proiectilului.
E imposibil ca un avion militar teleghidat
să zboare deasupra New Yorkului și să omoare un om.
Ba se poate. Există o bază militară la Fort Drummond.
Eu și Castle ne ocupăm de asta, tu vorbești cu cunoscuții lui Tanner.
- Poate aflăm cine i-a fost partener. - Voi vă duceți la Fort Drummond?
Da, șeful programului a fost de acord să ne întâlnim.
Ce se petrece aici? Crezi că armata l-a eliminat?
- Nu văd cum ar fi putut. - Fiindcă ei nu încalcă acea linie?
Din experiența mea, birocrația nu acționează cu asemenea eficiență.
Liniștitor.
N-ai nicio teorie aberantă despre complexul industrial militar?
Nu pot să cred că țara mea ar face așa ceva.
Nici eu.
Detectiv Beckett, domnule Castle.
Vă mulțumim pentru vizita la Fort Drummond.
Am înțeles că dv. credeți că în oraș a existat un accident...
N-a fost accident, ci crimă. Atac cu un avion teleghidat.
Este o acuzație scandaloasă. Pe ce vă bazați?
Probele prelevate de la fața locului sunt de la un proiectil teleghidat.
Câte avioane erau în misiune azi dimineață?
Această informație este secretă.
Domnule colonel Fortis, a zburat vreun avion
peste New York azi dimineață la ora 8:15?
- E secret. - Ce ziceți de asta?
A avut altcineva acces la avioane, agenții federale, corporații?
- Este... - Secret.
Atunci aș vrea să văd registrul de zbor.
Această întâlnire s-a terminat.
Amintiți-vă că declarația pe care ați semnat-o vă interzice
să discutați ce s-a spus aici.
- Nu s-a spus nimic. - Atunci nu vom avea probleme.
Punct ochit.
Bărbatul de acolo a fost la locul faptei.
Cine este? Lucrează pentru voi?
Nu te mai chinui. E secret.
Nu știu ce naiba puneți la cale, dar vă promit că voi afla.
Poate că acum e momentul
pentru teoriile aberante despre complexul industrial militar.
Iată una. Tanner urma să posteze documente militare super secrete.
L-au eliminat cu o rachetă și acum mușamalizează.
- Ceea ce nu e chiar aberant. - Nu știu.
Poate că au lansat proiectilul din greșeală.
Și, din întâmplare, a lovit un critic gălăgios al guvernului SUA?
Iar omul de la locul crimei
apare la întâlnirea noastră grotescă? Nu prea cred.
Nu știu de ce au acceptat întâlnirea. N-au făcut decât să pună piedici.
- Beckett la telefon. - Ne-au sunat criminaliștii.
Au venit federalii și au confiscat toate probele din cazul Tanner.
Reziduurile explozibilului și probele de fragmente?
- Toate. - Am fost păcăliți.
Au vrut să afle de la noi unde sunt probele și ce știm.
Și apoi le-au înhățat.
Acum n-avem nicio dovadă că a fost proiectil teleghidat.
Nici noi nu suntem mai aproape de a afla de ce și cine a făcut-o.
Poate ne spune partenerul lui Tanner.
- Știi cine este? - Tanner a predat dreptul
la colegiul East Borough pentru a câștiga ceva.
Colegii lui spun că l-au văzut cu un fost student. Omar Dixon.
Am vorbit cu prietena lui Omar, care spune că el a lucrat cu Tanner.
- Dar totul a fost secret. - Și unde este Omar?
Spune că nu știe.
Dar poate știe Sean Tanner. Și el studiază la East Borough.
Se ducea să-și vadă tatăl.
- Poate îl cunoaște pe Omar. - Sunt sigur că îl cunoaște.
L-ai întrebat cine e partenerul tatălui său.
- Și a schimbat subiectul. - Exact.
Credeți-mă că nu-l cunosc. Nu cunosc niciun Omar Dixon.
Sean, știu că forțele de ordine n-au fost mereu de partea voastră.
- N-au fost niciodată. - Dar noi nu suntem de la FBI.
Noi încercăm să găsim ucigașul tatălui tău.
Și indiferent ce crezi, nu ne vom opri până nu-l vom găsi.
Dacă tatăl tău a fost omorât din cauza celor postate pe site,
prietenul tău Omar s-ar putea să fie în pericol.
Ajută-ne, Sean.
Da, m-am întâlnit cu Omar. Îl cunoșteam puțin. A lucrat cu tata.
- Unde-l găsim? - Tata mi-a dat numărul de telefon.
Vrem să-l suni pe Omar și să-i spui că vrei să-l vezi.
Omar? Sunt detectivul Kate Beckett.
- Unde-i Sean? - N-a putut să vină.
Vreau să-ți pun niște întrebări despre Dale Tanner.
- Nu mă amestec în asta. - Ești deja amestecat, Omar.
Atunci nu mă amestec și mai mult.
E destul de rău că i-am văzut mașina explodată. Acum sunt urmărit.
- Și nu doar de tine. - Cine te urmărește?
Habar n-am, cucoană. N-am idee cine sunt.
Cine l-a ucis? A fost din cauza dovezilor pe care voia să le posteze?
- De unde naiba să știu? - Ești partenerul lui.
Asta crede lumea? De asta sunt urmărit?
Dacă nu ești partenerul lui, atunci ce ești?
Asistent. Lucram pentru el cu jumătate de normă.
Eu i-am aranjat site-ul. El îmi dădea fișele, eu le încărcam
și scârțarul îmi dădea 15 dolari pe oră.
- Ți-a spus la ce lucrează? - Nu știam și nu-mi păsa.
Era doar o muncă și acum îmi pare rău că am acceptat-o.
- Nu mișca. - E unul din cei care m-au urmărit!
Omar!
Stai cuminte.
Ești arestat.
E îngrozitor de calm pentru unul care poartă pistol cu amortizor.
A mai fost în săli de interogatoriu.
Ce știm despre Robert Williams?
- Că actele lui sunt false. - Și amprentele?
Nu există în baza de date.
- Nu știu cine este omul ăsta. - După obiceiul meu,
aș spune că este... asasin în solda guvernului.
E timpul să aflăm.
Cum te numești?
Are vreo importanță?
Doar n-o să ajungem să ne cunoaștem.
Cine a dat ordin ca Dale Tanner să fie omorât?
Ai fost implicat sau trebuia doar să cureți mizeria?
Ești tenace. Respect acest lucru.
Omar Dixon face parte din mizerie?
S-a ascuns. Apropo, cum ai reușit să-l scoți de-acolo?
Eu pun întrebările.
- Dar nu vei primi răspunsuri. - Vom vedea.
Pot să te rețin 24 de ore și chiar asta intenționez să fac.
Dispui de mine încă cinci secunde. Folosește-le cu cap.
Beckett, ești chemată la telefon.
Timpul s-a scurs.
Sunt detectivul Kate Beckett.
Poftim? Pe cine să aștept?
Bună seara, domnule procuror general.
Da, așa este.
Da.
Să-l eliberez?
Domnule, cu tot respectul, a fost ucis un om și el este suspect.
Bine, dar vreau ceva în schimb.
Da, domnule. Înțeleg perfect. Vă mulțumesc.
Foarte bine jucat, detectiv Beckett.
Așadar... ce vrei să știi?
- Hai să începem cu numele tău. - Jared Stack.
Anchetator special pentru biroul procurorului general.
- N-am auzit de asta. - Nici nu trebuie.
- Ce legătură ai cu Dale Tanner? - Tanner era cercetat
de FBI, de Apărarea Națională și de Pentagon,
nu mai spun de unitatea de contraterorism a NYPD.
Era nevoie ca o persoană obiectivă să ancheteze cazul. Eu am fost ales.
Când ți-ai dat seama că a fost ucis de un proiectil și nu de o bombă?
Când a fost examinată mașina.
- De ce ai acte false? - N-am știut unde duc toate astea.
Procurorul trebuie să nege implicarea.
"Ministrul va nega că are cunoștință de acțiunile tale."
- Filmul Misiune: Imposibilă. - Cam așa ceva. Am și mască.
- Adevărat? - Nu.
Pretinzi că nu știi unde duce asta, dar mie mi se pare destul de clar.
Armata a lansat un atac asupra lui Tanner.
Am văzut registrele de la Fort Drummond. Nu-i de acolo.
- Dar de unde a venit? - Asta încerc să aflu.
Cert e că am pierdut un număr de proiectile teleghidate.
Unele au căzut în mâinile inamicilor.
Și unul dintre inamici l-a omorât pe Tanner cu un proiectil?
Ipoteza asta este foarte improbabilă. Și e mare lucru dac-o spun chiar eu.
Gândiți așa: să spunem că guvernul voia să moară Tanner.
De ce nu l-au împușcat în stradă?
De ce proiectil? De ce să folosească o metodă care poate ricoșa în ei?
La fel ca majoritatea criminalilor. Au crezut că scapă nepedepsiți.
Stack la telefon.
Poftim? Ești sigur?
Bine. Trimite-mi un link pentru înregistrare.
- Mulțumesc. - Ce este?
A fost unul dintre colegii mei.
Proiectilul nu-i de la Fort Drummond, dar este unul de-al nostru.
Este transmisiunea unui avion teleghidat la un exercițiu de rutină
de la o bază de lângă Syracuse la 8:16 azi dimineață.
Vreți să trageți jaluzelele?
- Cine pilotează avionul? - E ciudat că întrebi.
Pilotul pierduse controlul cu nouă minute înainte.
Cum adică pierduse controlul?
Ascultați ce se spune.
Nu știu, domnule. Nu răspunde la nicio comandă.
- Restartează softul de comunicație. - Am făcut-o. N-a rezolvat nimic.
- Să anunț Apărarea Națională... - Stai. Ce naiba e asta?
Desfășori o tactică de vizare asupra acelui vehicul?
Nu! Nu fac nimic. Nu știu ce se întâmplă!
Dumnezeule!
Cineva a preluat controlul avionului și l-a eliminat pe Dale Tanner.
De ce e atât de greu de crezut? Se intră în sistemele băncilor...
- La Pentagon, NASA. - Da, dar un avion teleghidat?
Poate că pilotul s-a prefăcut.
Nu. Nu se poate mima o astfel de panică.
De acord. S-a scăpat pe el de frică.
Dar există o posibilitate pe care o neglijăm.
Avionul însuși. Ca în Răzvrătirea Roboților.
Nu prea diferit de Rețeaua Cerului în Terminatorul.
Aparatele au devenit conștiente și sunt foarte ofticate.
Regret că te dezamăgesc, dle Castle, dar noi căutăm un criminal uman.
ASN a interceptat un semnal codificat
trimis exact în clipa în care pilotul a pierdut controlul.
Semnalul a anulat comanda și a permis hackerului să preia controlul.
- De unde a venit semnalul? - Partea de jos a statului New York.
Agenția de Securitate Națională încearcă să restrângă zona.
Deci căutăm un tocilar de 14 ani cu un computer?
Puțin probabil. Făptașul trebuia să știe să decodifice semnalul
și să facă programul să controleze avionul.
- Warburg. - Ce-i Warburg?
Nu, nu-i obiect. E persoană. Singura care putea să facă asta.
- Cum îl găsim? - A dispărut de aproape un an.
E o fantomă. Nu-l veți găsi.
Dar eu s-ar putea să-i depistez semnalul.
Poate ar fi bine să lucrăm împreună.
Am fost de acord să-ți spun ce știu, ceea ce am și făcut.
A fost foarte amuzant, dar de aici mă ocup eu.
Și eu care credeam că am legat o prietenie.
Dacă Warburg a spart programul, atunci el e suspectul nostru.
Și nu cred ce spune Stack că nu-l putem găsi.
Să facem cercetări despre el și să aflăm cu cine avem de-a face.
Simon Warburg, o legendă în programare. A depășit tulburarea obsesiv-compulsivă
pentru a deveni creatorul programului folosit la avioanele militare.
Apoi fost prins sabotând acel program.
Dar a fugit înainte să fie arestat de FBI.
Warburg. Parcă e un răufăcător din James Bond.
Își mângâie pisica în timp ce coace un plan pentru dominația lumii.
Și care este planul, întrebați?
- N-am întrebat. - Vorbeam cu băieții.
Să creeze o armată de avioane militare teleghidate.
O armată de avioane teleghidate care pot gândi, care au conștiență.
Și cine altul decât geniul în programare
care a conceput programul pentru a le dărui acea scânteie de viață?
Castle, doar nu crezi asta?
Amintește-ți că dacă spui da, o să te găsesc mai puțin atractiv.
Este imaginabil și, trebuie s-o spun, o poveste mult mai interesantă.
Fiți atenți. Warburg a postat un film chiar înainte să fugă.
Oamenii nu înțeleg de ce am modificat programul avioanelor.
El e Warburg? Mă așteptam la...
- Doctorul Diabolic? - Cineva fără aspect de tocilar.
- Am văzut viitorul. Și le știu planul. - Asta-i. Armata de avioane teleghidate.
Vor introduce avioane de supraveghere pentru monitorizarea traficului.
Pare destul de inofensiv, nu? Așa că o permitem.
Apoi vor fi avioane de pază. Cine nu vrea să se simtă mai apărat?
Apoi avioane înarmate pentru protecția spațiului aerian.
Și până atunci va fi prea târziu. Pentru că sistemul de monitorizare,
de control, de execuție a oricăruia dintre noi
va fi deja pus la punct.
Cineva trebuie să oprească asta. Chiar dacă acel cineva sunt eu.
Nu creează o armată de avioane teleghidate.
Împiedică formarea uneia.
- Am fost pe-aproape. - Adică la polul opus.
Warburg credea că avioanele vor ținti cetățeni americani.
De aceea a ucis un activist ca Dale Tanner.
Să ne arate că viitorul e deja aici.
A înscenat guvernului o crimă pentru a opri folosirea avioanelor.
Îl găsim pe Warburg, găsim criminalul.
Și cred că știu cum. Băieți, uitați-vă la cărți.
Cărți de știință, ediție princeps.
- Uite Originea speciilor. - Și?
- A fost colecționar de cărți. - Cu tulburare obsesiv-compulsivă.
Un obicei ca ăsta dispare greu.
Dimineață încep să caut anticariate și să văd la care a apelat Warburg.
Beckett...
Niciun tanc n-o să ajungă...
Beckett! Trezește-te, Beckett! Trebuie să plecăm!
Ce ți-am făcut-o! Parcă erai în Răzvrătirea Roboților.
Ba nu. N-am crezut că sunt în Răzvrătirea...
Dacă era un tanc ucigaș, tu dădeai cu fugiții!
M-am dus să iau bâta ca să te apăr. Să elimin amenințarea.
Zău? Are cameră video, Castle. Am văzut ce expresie aveai.
Beckett, scuze că te sun atât de târziu.
- Cred că am aflat ceva. - Ce faci la secție, Ryan?
Căutam site-uri de anticariate.
Mă uitam pe unul de pe lângă Woodstock
și am observat un tipar.
- Ce tipar? - Conform listei de inventar,
anticarul a vândut șapte cărți în aceeași zi luna trecută.
Le-am văzut pe toate șapte pe un raft al bibliotecii lui Warburg.
Fie e imposibil din punct de vedere statistic, fie...
Warburg își reface colecția cu câte un raft odată.
Ceea ce înseamnă că a comandat cărți din librăria asta.
Mirosul de piele veche și hârtie îngălbenită.
Ador locul ăsta.
Castle, uite. Anotimpul lui Storm. La lichidare de stoc.
Și adorația se stinge.
- Pot să vă ajut cu ceva? - Da, puteți.
Îl recunoașteți pe acest bărbat?
Da.
Este domnul Smith.
Este un colecționar exigent.
A achiziționat câteva cărți de la noi.
Smith, foarte original.
Aveți adresa lui? Îi trimiteți cărțile acasă?
Nu, vine el și le ia.
Știți ce mașină are?
- De obicei vine cu bicicleta. - Deci e localnic.
Pun băieții să caute proprietăți vândute sau cumpărate
în ultimul an. De când a dispărut Warburg.
- Pe bune? - E o carte drăguță.
Mulțumesc.
Casa din capătul aleii
a fost cumpărată acum zece luni prin avocat.
Warburg este aici. O simt.
Ai spus asta în fiecare loc în care am fost.
Dar acum vorbesc serios. Forța e mai puternică aici.
Dar e proprietate particulară și eu n-am mandat.
Prefă-te că nu vezi semnul. Suntem pe punctul de a-l găsi pe Warburg.
Care în cel mai bun caz e suspect
și în cel mai rău caz e un super ticălos maniac
cu puterea de a supune avioanele voinței lui.
Și...
poarta e descuiată.
Pierdem timpul.
Poate că Warburg este aici. E izolat și îndepărtat.
- Am avut un gând tulburător. - Ca mai toate gândurile tale?
Dacă Warburg nu e implicat? Am mai fost păcăliți.
Dacă Stack a menționat numele lui ca să ne inducă în eroare?
Nu prea cred.
N-avem mai multe dovezi că e implicat decât că avionul a acționat singur.
Tot nu ți-am scos Rețeaua Cerului din sânge?
Bate-ți joc, dar ține minte ce spun.
Ziua aceea va veni. Experții îi spun singularitatea...
manifestarea unei super inteligențe tehnologice...
Stai puțin, Castle. Auzi?
Parcă e un bâzâit.
- Ești teafără? - Da, așa cred.
A fost ca în filmul La nord, prin nord-vest.
Nu te entuziasma prea mult. Se întoarce!
- Ce faci?! Să fugim! - Nu avem timp să ne adăpostim.
Cum ajunge în rază, trag în el.
Așa, așa...
Nu pot să cred că ai ratat fiecare foc.
Pe bune?! Crezi că l-ai doborât tu cu măiestria ta?
M-am ridicat la înălțimea situației. De data asta te-am apărat.
Și pe tine.
Asta compensează ceea ce poate fi considerată
o lipsă temporară de bărbăție. Mi-am câștigat izbăvirea.
- Nimic nu-mi poate lua asta. - Astea sunt gloanțe oarbe.
Oarbe? N-am știut, așa că...
nu micșorează actul de eroism. Chiar sunt oarbe?
Sigur că sunt oarbe, idiotule!
Trebuie să descurajeze musafirii nepoftiți ca voi.
Mi-ați distrus cel mai bun avion.
Pun poliția să vă aresteze.
Vă scutesc de un telefon. Am venit pentru Dale Tanner,
domnule Warburg.
Știam că va veni cineva în cele din urmă.
Uită-te la aparatul de acolo. E preferatul meu.
Drăguț!
Răzbunare pentru distrugerea avionului.
Dle Warburg, haideți să vorbim despre Dale Tanner.
Vreți să știți dacă eu l-am omorât. Răspunsul este da, eu.
- Vreți să-mi spuneți de ce? - A început cu doi ani în urmă.
Cu asta.
Nu pricep ce legătură are o mașină care trece prin deșert cu Tanner.
Am primit informații că acolo sunt trei militanți afgani de rang înalt.
Marca și modelul se potriveau și mergea cu viteză mare.
Pilotul avionului fusese autorizat să tragă.
Dar...
a văzut aceste puncte roșii pe portbagaj și a avut o bănuială.
Așa că a anulat misiunea. Nu erau militanți în mașină.
Punctele roșii erau trandafiri.
Tânăra pereche care traversa deșertul abia se căsătorise.
Atunci am știut că nu mai pot face parte din programul acesta.
Nu înțeleg. De ce? Pilotul n-a lansat proiectilul.
Pentru că următoarea generație de avioane teleghidate nu are piloți.
Noul soft de inteligență artificială le dă capacitatea de a lua decizii.
Ele vor evalua datele și vor adopta acțiuni letale pe cont propriu.
Chiar că va fi Răzvrătirea Roboților.
Noile avioane vor transforma mașina în cenușă fără ezitare.
De aceea, atunci când sunt vieți în joc, avem nevoie de un om care vede trandafiri.
Avem nevoie de factorul uman.
Și unde era factorul uman când l-ați ucis pe Dale Tanner?
Să vă arăt ceva.
Eu am scris acest program.
Luați notă de interfața prietenoasă. Sunt mândru de ea.
Punctele acestea sunt avioane individuale,
acum deasupra statului New York. Dacă dau clic pe unul,
pot monitoriza funcțiile avionului în timp real.
Și cu o apăsare de buton pot prelua controlul aeronavei.
- Așa cum ați făcut cu Tanner. - În ziua aceea eram pe bicicletă.
- Nu eram la computer. - Ați spus că l-ați omorât.
Programul meu a dus la moartea lui, dar nu sunt eu făptașul.
Am ținut legătura cu Dale Tanner. Am vrut să posteze programul.
L-am încărcat pe un disc de memorie și i l-am trimis.
Voiați ca Tanner să posteze programul de control al avioanelor pe site?
Dacă aflau cei de la Pentagon, ar fi lăsat la bază întreaga flotă.
Exact. Ar fi pus programul de dezvoltare în așteptare.
Dar Tanner a refuzat să posteze programul.
Zicea că nu vrea ca orice idiot să preia controlul unui avion.
Mi-am dat seama că are dreptate, așa că am decis să păstrez programul.
Dv. nu l-ați folosit, iar Tanner nu l-a postat.
- Atunci cine l-a ucis? - După moartea lui
am verificat discul pe care i-l trimisesem.
Cineva a copiat programul pe un USB.
N-a fost Tanner. Doar nu s-ar fi atacat singur.
Și n-a fost nimeni din partea mea, pentru că eu sunt singur.
Trebuie să fie cineva apropiat de Tanner și cu acces la lucrul lui.
Cunoaștem o asemenea persoană.
Asistentul lui, Omar Dixon.
Omar Dixon lucrează pentru Tanner,
dar abia se descurcă. Apare Warburg cu programul lui.
Tanner nu-l vrea. Dar Dixon vede oportunitatea.
Își dă seama cât valorează un asemenea program pe piața liberă.
Face o copie și învață să-l folosească.
Pasul următor, un test în lumea reală.
Iar Tanner e un ticălos zgârcit, așa că... Răspund eu.
Pentru Richard Castle apăsați 1. Pentru Beckett apăsați 2.
Ce-ai zice să vorbesc direct, tâmpitule?
L-am dat în urmărire pe Omar Dixon, dar se pare că a fugit deja.
Prietena spune că și-a făcut bagajul și s-a cărat pe ieșirea de incendiu.
Trimiteți poza lui în aeroporturi, stații de tren și autobuz.
- M-am ocupat. - Detectiv Beckett, îți mulțumesc
că l-ai găsit pe Simon Warburg.
Asta sperai când ne-ai spus numele lui?
Mi-am zis că vă gândiți la ceva la care noi nu ne-am gândit.
Și am avut dreptate. Îl ridică agenții federali.
Poate ai vrea să știi că nu el l-a ucis pe Tanner.
Ce spui acolo?
Credem că Omar Dixon l-a omorât. Asistentul. Numai că Omar a fugit.
Vă ajut eu cu asta.
Sistemul de recunoaștere facială scanează imagini
din ultimele două ore în punctele principale de plecare.
Cât de precis este?
Dacă trece prin fața uneia dintre camere, îl va recunoaște.
Și mai zici de Big Brother.
Trebuie să existe o cale să păcălești sistemul, nu?
Îți pui ochelari de soare imenși, lași bretonul să atârne pe frunte.
- Îl încurcă complet. - Și dacă n-ai breton?
Te machiezi. Îți pictezi forme de culori diferite pe toată fața.
Eu n-am să fac așa ceva.
Iată-l. Aeroportul JFK, plecări internaționale, acum 92 de minute.
Acum îl găsesc după față și după culoarea hainelor.
Fir-ar! Omar Dixon a prins o cursă de Beirut.
A plecat acum o oră.
S-a dus.
Am sunat la compania aeriană. Omar Dixon a fost în cursa de Beirut.
- Prin Abu Dhabi. - De ce la Beirut?
Are rude din partea mamei acolo și dublă cetățenie.
A plecat cu un pașaport libanez.
- Putem cere să-l rețină la aterizare? - Nu. Nu există acord de extrădare.
Și e un loc excelent de vândut un program de control al avioanelor.
Că veni vorba de controlul avioanelor...
salutați-l pe prietenul nostru Omar Dixon.
Ne vedem mai târziu, Omar.
Credeam că e în drum spre Beirut.
A fost. Până am cerut procurorului să contacteze autoritatea aviatică
și să recheme avionul la aeroport.
Unul din avantajele de a lucra pentru cineva atât de puternic.
- L-ai și interogat? - Ei bine...
datorită ție l-am prins, detectiv Beckett.
De ce nu faci onorurile?
Fii atent... cum se folosește de tăcere.
- E o forță de luat în calcul. - Și nu știi nici jumătate.
Omar, acum se caută USB-ul în bagajele tale.
Spune-mi adevărul înainte să fie găsit.
Ți l-am spus. N-am nicio legătură cu ceea ce a pățit Tanner.
- Și de ce ai fugit din țară? - Îmi place să trăiesc, de-aia.
Lui i-au pus o bombă în mașină. Pe mine mă urmăreau.
Știm amândoi că n-a fost bombă.
- Ce vrei să spui? - Ai folosit programul
să lansezi un proiectil dintr-un avion teleghidat.
Ești nebună! De ce mi se întâmplă asta?!
Ai de gând să-mi spui că nu știi nimic
de discul de memorie pe care i l-a dat Warburg?
Ba știam, sigur. Tanner m-a trimis să-l iau de la punctul de întâlnire.
- Moment în care l-ai copiat. - N-am copiat nimic.
Nici n-am știut ce este pe el.
A doua zi Tanner a spus că nu-l vrea și că să-l duc înapoi.
Asta am făcut. Asta-i tot.
A mai știut cineva de el sau ar fi putut să-l găsească?
Da. O singură persoană.
Bună, Sean. Putem intra?
Da.
- Unde-i mama ta, Sean? - S-a dus la magazin.
- Aveți noutăți despre tata? - Am vorbit cu Omar.
Ai început să treci pe la birou acum două luni,
mai mult când nu era tata acolo.
Îmi place să stau cu Omar. Și ce?
Sau ca să te apropii de tatăl tău?
Atunci s-a mutat de aici, nu-i așa?
Nu prea știu de ce vorbim despre asta.
De asta te-ai dus la colegiul la care preda,
să te apropii de tatăl tău? A fost foarte greu
să ai un tată atât de absent, atât de obsedat.
Un cruciat care și-a pus misiunea înaintea tuturor,
chiar și înaintea celor care l-au iubit.
Programul lui Warburg a fost copiat pe un USB de 4 GB.
Tu ai cumpărat același tip de USB în ziua în care s-a făcut copia.
L-ai sunat pe tatăl tău ca să vă întâlniți
fiindcă ai vrut să știi exact unde va fi.
Nu-i adevărat, Sean?
Ce te-a făcut să cedezi, Sean?
Faptul că ai aflat despre aventură?
Mama... ne-a ținut împreună.
Tata era mereu plecat.
Niciodată n-aveam bani. Eram supravegheați tot timpul.
N-aveam prieteni din cauza zvonurilor și a șușotelilor.
Și asta a fost.
Asta a fost viața noastră. Putea să expună fărădelegile,
să tragă la răspundere autoritățile. Și cu familia lui cum rămâne?
Noi de ce nu contam la fel de mult ca un scandal idiot?
Și pe urmă, după toate astea,
după tot ce-am îndurat din cauza lui
el o părăsește pe mama pentru altă femeie?!
- Și ai vrut să-l faci să plătească. - I-a frânt inima!
Pe mine...
A frânt-o și pe-a mea.
Ce se întâmplă?
Ce-ai zice de un pahar cu vin când ne întoarcem la mine?
După o zi ca asta, sună nemaipomenit.
Detectiv Beckett și domnule Castle,
președintele și procurorul general
mi-au cerut să vă transmit mulțumirile lor.
Nu cred că aprecierea președintelui
ar putea veni sub forma unei note publicitare pentru cartea mea?
Mda. N-ai să vezi. Dar...
detectiv Beckett, putem discuta puțin?
Da.
Dă-mi voie să-ți pun o întrebare.
Unde te vezi peste cinci ani?
Nu prea m-am gândit.
Locotenent, căpitan?
Urcând pe scara ierarhică până sus de tot?
- Nu asta îmi doresc. - Ce-ți dorești? Să fii acolo?
Să stai acolo și peste cinci ani, încolțind un criminal?
Nu te cunosc.
În mod cert nu te cunosc suficient ca să avem această conversație.
Și eu am fost detectiv criminalist.
- Da? - Da.
În Chicago. Până m-a bătut cineva cu palma pe umăr.
Astăzi eu sunt acel cineva.
Vreau să-ți spun că ești excepțională.
Ești inteligentă, ești puternică, gândești nonconformist.
- Văd lucruri mari pentru tine. - Cine spune că vreau lucruri mari?
O strigă aproape toată ființa ta.
Se eliberează un loc în Washington.
- Ce loc? - La procurorul general.
Îi raportăm direct lui, lucrăm cu autonomie totală,
avem cazurile cele mai interesante.
Cazuri ca acesta, unde mizele sunt mari
și rezultatul poate afecta istoria.
Nu toți se califică pentru post.
Dar cred că tu poți s-o faci.
Sună la numărul acesta și programează un interviu.
Gândește-te la asta.
Mă voi gândi.
Mai vorbim, detectiv Beckett.
Poți sta liniștit, Castle. Se pare că răzvrătirea roboților
- ...mai întârzie câțiva ani. - Asta vor ei să crezi.
Un avion teleghidat care gândește singur nu l-ar fi ucis pe Tanner.
Adevărat. În cazul oamenilor toate deciziile sunt personale.
Și acolo unde o persoană vede trandafiri...
o alta vede șansa de a trece de la o viață veche
la una nouă.
- Factorul uman. - Factorul uman, da.
Și acest om are nevoie de un duș.
- Vrei să vii cu mine? - Vin într-o clipă.
Nu mi-ai spus ce-a vrut Stack să discutați.
Nimic important.
N-a fost nimic important.
Subtitrarea BlackAmber
Comentarii pe www.tvblog.ro